Anterior în Fringe...
Aproape că ai murit când erai băiețel.
Devenisem obsedat de salvarea ta.
Walter, nu-mi amintesc nimic din asta.
Nimic nu este unic.
Am spus prea multe
nu ar fi trebuit să mă implic.
Ce ne-ați făcut?
Dintre toți copiii
pe care eu și William Bell am experimentat
tu ai fost prima care ai putut identifica lucruri din partea cealaltă.
Eu am fost cea care a descris asta ca pe o strălucire?
Nu am mai întâlnit pe nimeni care să poată face lucrurile așa cum le faci tu.
Mă duc să-mi iau haina.
Te rog, nu-i spune.
Succesul nostru până în prezent
servește ca exemplu pentru abilitatea noastră de a atinge
ceea ce mulți nici nu-și pot imagina.
Trebuie să înțelegeți că noi, că oameni de știință,
trebuie să luăm în calcul orice posibilitate.
Fără limite. Fără granițe.
Nu exista nici un motiv pentru asta.
Domnilor...
Aș vrea să aruncați o privire la asta.
E un telefon mobil.
Poate fi făcut mult mai mic, vă asigur.
Funcționează?
Nu aici, nu încă.
Acest telefon e digital, nu analogic.
Ne va lua 30 de ani să ajungem la el cu viteza asta.
Nu l-am inventat eu, deși aș fi vrut.
Dr. Bishop, am avut impresia că
Dr. Bell va fii aici în seara asta.
Mă tem că nu este posibil.
Dr. Bell este în Europa.
Dar sunt eu aici,
așa că vă pot răspunde la toate întrebările.
Dr. Bishop,
este tehnologie rusească?
Nu este. Este americană.
Dar...
Este tehnologia celuilalt univers.
Un univers alternativ
la fel ca al nostru...
Dar mult mai avansat din unele puncte de vedere.
Sugerați că într-un fel oarecare
ați vizitat un univers alternativ
și ați adus această tehnologie avansată?
Nu, este imposibil să mergi acolo.
Atunci cum ați ajuns în posesia lui?
L-am copiat.
În ultimii ani,
William și cu mine am condus experimente variate
în raport cu acest univers alternativ.
Bazându-ne pe descoperirile noastre,
am dezvoltat un fel de fereastră,
o modalitate de a arunca o privire în universul vecin.
Și din această cauza vă cerem fondurile de finanțare.
Acesta e colega mea, dr. Carla Warren.
Bună, domnilor.
Această fereastră funcționează
prin capturarea fotonilor rătăcitori
din universul de lângă noi.
Fereastra, în esență, întinde membrana
dintre lumile noastre
și ne permite...
să vedem imaginea lor pe partea noastră.
Vei face să apară un soi de Manhattan alternativ?
E deja acolo, generale Hameș.
Dr. Warren.
Tot timpul,
chiar în fața ochilor noștri.
Doar că nu-l putem vedea.
Sunt sigur că știți
că scopul primar
al acestui loc de observație
de pe Empire State Building
a fost ca stație de andocare...
pentru zeppeline, bineînțeles.
Domnilor,
priviți printr-o fereastră...
într-o altă lume.
Fringe 2 x 16 PETER
Traducere: Sub Team ©2010
Route69 ©2010 for SubTeam
Walter, ce faci aici?
Nu mi-ai dat de ales.
Nu răspunzi la telefon,
îmi returnezi mesajele.
Am încercat să comunicăm.
Am nevoie de timp, în regulă?
Nici măcar nu știu...
cum a început asta să funcționeze.
Cred că știu eu.
Te rog, Olivia,
trebuie să-ți explic.
Și dacă nu te superi,
mi-ai folosi o dușcă de ceva.
I-ai spus agentului Broyles?
Nu.
Dar să fiu cinstită,
asta nu înseamnă că nu o să o fac.
Am știut dintotdeauna că într-o zi va trebui să plătesc
pentru decepția mea.
Încă nu știm prețul exact, nu-i așa?
Nu, nu cred.
Am inventat asta după ce William și cu mine am aflat
că toți avem dubluri pe partea cealaltă.
Sau a fost înainte. Nu-mi amintesc.
Este o fereastră către celălalt univers.
Eram un om diferit atunci.
Voiam să schimb lumea.
Dar după ce Peter s-a îmbolnăvit,
nimic nu mai conta.
Boala era genetică.
Sălbatică.
Extenuantă. Am încercat totul.
Nu mai era nici o speranță.
Cel puțin... nu pe partea asta.
Dar dincolo...
ei erau mult mai avansați tehnologic.
Dacă celălalt Peter era bolnav și acolo,
nu ar fi fost tatăl lui
la fel de motivat să găsească remediul?
A fost.
Dumnezeu m-a ajutat...
A fost.
Vreun progres?
Sintetizează un nou compus acum.
Folosește cobalt
și magneziu.
Ai vreo idee cum a selectat compușii filtrului?
La întâmplare, cred.
Șansă, soarta, un strop de noroc.
I-am dat un nume, Carla.
Walternate.
Asta este. Asta ar trebui să fie reacția.
Nu e remediul.
Poate cu o purificare mai fină a iodului.
- Walter Bishop. - Walter?
Elizabeth.
- Este... - Da, nu... e bine.
Este bine acum.
Dar...
Ce?
Cred că ar trebui să vii acasă acum, Walter.
Cred că e timpul să vii acasă.
Bine.
În regulă.
Arată mai rău.
Mă întreabă încontinuu de tine.
Nu este ca înainte.
Cum este?
E diferit.
Continuă să spună că vrea să vorbească cu tine.
Era îngrijorat că nu o va mai putea face.
Nu mai pot suporta atunci când nu ești aici.
Știi ce fac.
Știi unde sunt 24 de ore pe zi,
7 zile pe săptămână.
Da.
Nu mă dau bătut, Elizabeth.
Nu pot face asta.
Am nevoie să nu te îndoiești de mine.
Ar trebui să te odihnești, fiule.
Tată?
Aproape am reușit.
Lasă-mă să-ți arăt.
Acum...
Încetișor...
Uite... un singur deget o dată.
Arată-mi tu.
Foarte bine.
Vreau să-l păstrezi tu,
dolarul meu de argint norocos,
dacă mor.
Peter...
E în regulă.
Nu mi-e frică.
Nimic nu ți se va întâmpla.
Promit.
O să te faci bine.
În regulă? Acum odihnește-te.
Bine.
Mă trezești pentru cină?
Nu vreau să o pierd.
Nu o să pierzi nimic.
Ști cât de mult a vrut William să fie aici.
Dar întâlnirea de la Berlin...
Nu trebuie să-ți spun cât de importanți sunt.
Pentru amândoi.
A vrut ca eu să mă asigur că știi
cât de îngrozitor se simte.
Da.
Înțeleg.
Mă bucur că ai venit.
Nu i-am dat o viață bună.
Nu am făcut-o. El...
Practic niciodată n-a ieșit din casă.
A fost întotdeauna prea bolnav.
Nu a mers la o școală bună.
Nu a avut prieteni potriviți.
Noi am fost singura lui familie.
L-am ținut așa de bine,
ca niciodată n-am lăsat pe nimeni să ajungă să-l cunoască.
Am făcut tot ce am putut.
Am descurcat cu ce ni s-a dat.
A știut că a fost iubit.
Nu-i așa?
Walter, ce s-a întâmplat?
Ești rece. Ai fost afară?
Vino cu mine.
Walter, ce e asta?
Cum e posibil acest lucru?
Cum faci asta?
Am lucrat Elizabeth,
la o fereastră către alt univers.
Ca al nostru, dar diferit.
Te rog.
Te rog să-l pornești din nou.
Te rog să-l pornești. Vreau să-l văd din nou!
Elizabeth, îți spun asta
pentru că vreau să știi
că undeva Peter va crește,
undeva el va duce o viață propriu-zisă,
undeva el va fi fericit, dar pur și simplu nu aici.
Și noi trebuie să acceptăm asta.
Și noi trebuie să mergem mai departe.
Compușii ce-i folosești pentru leac...
nu-s aleatorii deloc.
Ești foarte... foarte deștept.
Da!
Ai reușit!
Dumnezeule, ai reușit!
Nu.
Nu, nu, tu...
Aveai leacul.
Tot ce trebuie să faci e să stabilizezi compusul,
și poți să-l salvezi.
Poți să-l salvezi.
Teoriile lor sunt fascinante.
Nu sunt teorii.
Sunt divertismente.
Am făcut...
o greșeală.
Așa am auzit.
Ce făceai în laborator?
Dr. Bishop a fost pe punctul de a dezvolta
un leac pentru băiat.
A fost un moment important. M-a descoperit.
Nu a fost nici o altă cale de a asista la acest moment.
Ai schimbat viitorul.
Ai creat un nou set de probabilități.
Dar trebuie să fii de acord
că momentul a fost important.
Băiatul e important.
Trebuie să iei măsuri pentru a restabili echilibrul.
Cum?
Vei avea o oportunitate
pentru a remedia acest lucru.
Walter?
Dr. Warren.
Ai fost aici toată noaptea?
Am lucrat.
Ai lucrat la ce?
- Asta. - Ce-i asta?
Walternate găsit un leac. El a găsit un leac pentru Peter.
Și... și funcționează, Carla.
Nu e prea târziu. Pot să-l salvez.
Walter, Peter e mort.
Știu. Desigur, știu asta!
Eu nu vorbesc despre Peter al meu.
Vorbesc despre celălalt Peter,
Cel din partea cealaltă.
L-a pierdut. Celălalt Walter.
El.. el l-a pierdut și, știi tu...
A fost chiar acolo în fața lui,
Și... și el nu l-a văzut.
- El a fost distras de om. - Care om?
Omul din laborator. El a fost distras.
Și... și când s-a întors,
rezultatul pozitiv a eșuat, și așa a mers mai departe.
Poate că-și va da seama ce a ratat,
și va reveni.
Carla, el e... că... mine.
N-aș privi înapoi, și nici el nu.o va face.
El n-a văzut compusul...
Dar eu am făcut-o.
Și l-am reprodus.
Este nevoie doar de... modificări minore.
Și fără asta, Peter va muri.
Va muri din nou.
De aceea trebuie să mă duc acolo.
Ce?
Efectul Casimir ar trebui să producă
o regiune spațiu-timp subțire, mai poroasa.
Trebuie doar să afectez zona pentru destul timp
ca să trec dincolo cu o sticluță din leac.
Și... și apoi, bineînțeles,
să recreez efectul să traversez înapoi.
Walter, încerci să creezi o gaură de vierme
într-un alt univers?
Da!
Cred că abia am spus asta.
Unde mi-e harta?
Când am privit în camera lui de dincolo,
am văzut că maică-sa i-a pregătit deja valiza
pentru casa de pe lac,
așa cum facem în fiecare an în această perioadă.
Acolo trebuie să aranjăm o locație.
Walter, îmi pare rău, dar nu poți.
Ba da.
Da, cred că pot.
Nu, Walter, vreau să spun că nu poți.
A sfărâma zidul dintre universuri
ar crea o spărtură în constantele fundamentale ale naturii.
E o teorie. Nu știm dacă e adevărat.
E o teorie bună.
De aceea am mințit armata,
spunându-le că e imposibil.
Walter, trebuie să fie o linie undeva.
Trebuie să fie o linie pe care n-o putem trece.
Mereu te-am considerat savant, dr Warren...
În ciuda nevoilor personale de discuții religioase, goale.
Înțeleg că m-am înșelat.
"Am devenit moartea,
distrugătorul lumilor."
Nu mi-l cita pe Oppenheimer.
Cunoașterea nu poate fi urmată fără moralitate.
Vorbești ca un preot sudist pios.
S-ar putea să merg la biserică în fiecare duminică, Walter,
dar am și trei diplome în fizică teoretică,
și-ți spun că nu poți face asta.
Amândoi știm că mărimea energiei cerute
ca să creezi un portal, va distruge pe vecie, ambele universuri.
De dragul unei vieți, vei distruge lumea.
Unele lucruri nu sunt ale noastre, ca să ne atingem de ele.
Unele lucruri sunt ale zeilor.
Fiul meu e pe moarte, dr Warren.
Nu voi permite să se întâmple asta din nou.
Nu e loc decât pentru un singur zeu în acest laborator,
și acela nu e al tău.
Lacul. E perfect.
Apa va absorbi excesul de energie.
Și nu voi mai avea nevoie de ajutorul tău
pe ziua de azi, dr Warren.
- Walter... - Asta e tot.
Walter mereu a fost așa.
Adesea pleacă pe aripile imaginației.
Dar chiar dacă a vorbit serios,
proiectul însăși e cu decenii
dincolo de ce ne putem imagina.
Nu. Nu înțelegi.
Deja are proiectul.
Îl construiește.
În camera dr. Bell, vă rog.
Aici... Aici îl facem.
Văd că te-ai răzgândit, Carla.
Bun.
Îmi pare rău, Walter.
M-ai dezamăgit, dr Warren.
Du-te acasă, Nina.
Am treabă aici.
Walter, nu face asta.
O să mă duc și o să mă întorc, înainte să-ți dai seama.
Nu asta e ideea.
Amândoi știm că e mai mult de-atât.
Nu vreau să spun că e banală crearea unei uși
între universuri.
Sugerez doar că... Dacă William ar fi fost aici...
William ar fi aici?
Ar aplauda.
Nu e adevărat.
Nu? Atunci de ce nu e aici?
Fondurile, programul...
E în Europa vânând fonduri?
E prea ocupat să vină să mă oprească
din distrugerea universului?
De câte ori l-ai sunat azi?
O dată? De 20 de ori?
De câte ori ți-a răspuns la apel?
Știi de câte ori m-a încurajat William
să-mi asum riscul ăsta?
Să grăbesc programul nostru de spionaj?
"De ce doar să arunci o privire în alt univers, Walter,
când te poți duce acolo?"
Așa că până acum,
nu m-a putut face să găsesc o cale
să încerc să ajung acolo,
până când a trebuit să găsesc o cale.
Nu, nu cred asta.
Nu, nu vei crede
pentru că nu-l înțelegi.
Ca toți ceilalți, ești orbita
de manierele fermecătoare,
de aerul de inteligentă,
de tot spectacolul nenorocit.
Lui William Bell nu i-a pasata decât
să găsească o cale de a-și mări puterea
și bunăstarea și legenda lui William Bell.
Walter, cu privire la ce vrea William,
sau cine e,
știu de ce faci asta.
Înțeleg.
Știi cât de mult a însemnat Peter pentru mine,
și ce dificil va fi
să admit că a dispărut.
Dar... asta.
Nu ăsta-i răspunsul.
Nu.
Nu o să-l las să moară din nou.
Nu! Walter! N-o să te las să o faci!
Wlater!
Nina!
Ajută-mă!
Nu.
Trebuia să te odihnești.
Uite. Aproape am reușit.
Bine, hai să vedem.
Uite, să vedem, ok?
Cam așa se face.
Bun, încet.
Câte un deget pe rând.
Bine?
Încet.
Doi...
Trei.
Bravo.
Bine.
În regulă, dragoste.
Acum culcă-te, ok?
Noapte bună scumpule.
Mama?
Vreau să-l iei tu.
Ce anume, dragule?
Dolarul meu norocos de argint.
Bine.
Vreau să-l iei
dacă mor.
Scumpule, păi...
E în regulă.
Nu-s speriat.
Ascultă.
Nu ți se va întâmpla nimic.
Promit.
O să fii bine.
Trebuie doar să te odihnești acum, bine?
Bine.
În regulă.
Bine, dragostea mea.
Tată?
Bună, fiule.
Tată?
Te simți bine?
Da.
Iubire, cu cine vorbești?
Walter?
Ce faci aici?
Am crezut că lucrezi până târziu la Cambridge.
Eu...
Walter, cu ce ești îmbrăcat?
De unde ai haina asta?
Cred că am găsit un leac.
Ce?
Cred că l-am găsit,
leacul pentru el.
Ești sigur?
Da, așa cred.
Trebuie să-l duc înapoi la Cambridge în laborator.
Ar trebui să plecăm acum.
Da. Da, bineînțeles.
Bine, Peter, dragule, scoală-te.
O să te îmbrac.
Dragule, să te scoatem din astea.
Bine. Bun băiat.
Ok, să...
Bun băiat.
În regulă.
Dragule, trebuie să mergem la tati la serviciu.
Elizabeth?
Putem vorbi, te rog?
Da, bineînțeles.
Pune-ți mănușile.
Ce este?
Cred că ar trebui să rămâi aici.
Ce?
Leacul, mai trebuie făcute teste,
și ar putea dura toată noaptea să găsesc dozajul corect.
Păi, pot împacheta ceva.
Nu.
Nu, n-ai mai dormit de săptămâni.
Dacă merge, ar putea fi multe zile și săptămâni
de recuperare.
Peter va avea nevoie de tine.
Va avea nevoie ca tu să fii puternică.
- Walter... - Nu.
Sunt bine.
Te rog, Liz.
Vreau să nu te îndoiești de mine.
Bine.
Doamne, are febră.
Ar trebui să plecăm.
Ia asta să-ți aducă noroc.
Te iubesc foarte mult.
Și eu te iubesc, mama.
O să te aștept aici.
Bine?
Bine, du-te.
Mănușile.
Să mi-l aduci înapoi.
Îți promit.
Ți-e destul de cald?
Mi-e fig.
Și mie.
E puțin mai departe.
Unde mergem?
De ce nu luăm mașina?
Nu putem ajunge cu mașina unde mergem.
Nu ești tatăl meu,
nu-i așa?
Bineînțeles că sunt.
Cine altcineva să fiu?
O să te fac bine.
Ține-te bine, fiule.
Am reușit.
Se simte bine?
Cine ești?
Ești bărbatul pe care l-am văzut...
la laboratorul...
De dincolo.
Prietena ta și cea care a fost rănită,
au fost lăsate sub îngrijire medicală.
El nu va mai trăi mult.
Trebuie să-l faci bine.
Laboratorul tău e la 10 km de aici.
Poți conduce?
Cred că da.
De ce...
De ce ne-ai salvat?
Băiatul e important.
Trebuie să trăiască.
Tocmai am vorbit cu spitalul.
Dr Bell a adunat o echipă de specialiști.
Are niște bănuieli în legătură cu brațul Ninei.
Mulțumesc că ai venit să mă ajuți cu Peter,
după toate cele întâmplate.
Bineînțeles, Walter.
Arată mai bine.
Da.
Își recapătă culoarea.
Se pare că funcționează.
Ai de gând să-l duci înapoi?
Da.
Odată ce se stabilizează.
Bine.
Aș vrea să plec acum.
Bineînțeles.
Mulțumesc.
Walter?
Dragule, n-ai venit acasă noaptea trecută.
Mi-am făcut griji pentru tine.
Am crezut...
Cum?
Era pe moarte, Elizabeth.
Asta e băiatul pe care ți l-am arătat,
celălalt Peter.
A fost singura cale prin care l-am putut salva.
Doamne.
Copilul meu.
Copilașul meu.
Elizabeth, nu.
Nu e al nostru.
Trebuie să-l duc înapoi.
Și mi-am dat seama în acel moment,
ca în ciuda promisiunii făcute,
ce intenționam să fac...
că nu-l puteam duce înapoi pe Peter.
Felul în care îl privea,
am văzut în ea, ceea de ce mă temeam cel mai mult la mine,
când l-am văzut...
Că nu-l puteam pierde din nou.
A fost prima gaură, Olivia.
Prima breșă.
Prima ruptura într-o serie de rupturi,
spațiul dintre lumi.
Și e vina mea.
Nu-ți poți imagina cum e
să pierzi un copil.
Traducere: Sub Team ©2010
Route69 ©2010 for SubTeam